Vi er landsforvist som den onde dronningen.
Warwick har alliert seg med Margareta av Anjou.
Henrik skal gjeninnsettes, etterfulgt av hennes sønn og min datter.
Når dere har sikret London, sikrer jeg resten av landet.
- Kommer Warwick? - Innen et par dager.
George går i land med Warwicks armé, men går over på min side.
Kommer George tilbake, ønsker Edvard ham velkommen.
- Kongen har flyktet til Flandern. - Er Edvard fortsatt konge?
Jeg er ikke lenger dronning.
- Hvor er hun? - I tilflukt.
- Gud bevare kongen. - Gud bevare kong Henrik.
Vil du treffe kongen?
Edvard er på frifot.
Det er en gutt.
Frankrike, 1470
Vi kommer aldri til England i denne vinden.
- Kapteinen sa at det går. - Med en kniv mot strupen.
- Ikke forlat meg. - Jeg kan ikke bli med.
Du er prinsesse og må følge dronningen. Jeg kommer etter.
Tenk om Isabella har rett og far ikke kroner min mann heller.
Din far stoler på deg. Tenk på ham.
Hvor stolt han kommer til å være over sin prinsesse.
Jeg vil vise at jeg prøver å spille min rolle.
Vær modig.
Gjør som de sier.
Og hva du enn gjør, ikke gå imot den kvinnen.
Hvor er han? Isabella, hvor er George?
Hvor er han?
Han fikk besøk av sin mors hoffdame.
Hun tilbød George benådning av York og alle titlene tilbake.
- Om han slåss for dem. - Du skulle holde ham nær oss.
Nå har han gått over til Edvards side.
Jeg er ikke din spion.
Eller hans vokter.
Vi går til et rolig sted der De kan be om at alt ender godt.
Jeg må...
- Jeg skal... - Kongen drar i sikkerhet til Tower.
- Yorks sønner vil ta tilbake tronen. - Vi hørte at Edvard omkom til havs.
Han har gått i land og planlegger å angripe.
Samle soldater og vent på min beskjed.
Jeg venter Margareta av Anjous beskjed.
En ekte Lancaster beskytter kongen. Hertugen av Somerset.
- Gud bevare kongen. - Gud bevare kongen.
- Du bør dra til Stafford Manor. - Jeg bør bli, for min sønn.
London kommer til å stå på Edvards side.
Jeg må verve soldater i Wales.
Jeg tar Henrik med meg. Han er tronfølger og utsatt i London.
Vi venter på Margaretas armé i Wales og forbereder oss på krig.
- Edmund. - Jeg er opptatt, Margareta.
Det er for vårt alles beste. Du kjenner mannen min.
Henry Stafford, en bra mann.
Han kan samle sammen en armé.
- Er han ikke lojal mot kongen? - Henry er en fredens mann.
Alle ønsker fred. Iblant må man forsvare sitt eget.
Ja, men meg hører han ikke på. Men hvis en av kongens menn sa det.
Jeg kan sikkert overtale ham. Hils og si at jeg kommer til middag.
Krypten i Westminster Abbey
Ikke kom nærmere.
Edvard! Du kom tilbake til meg.
- Selvfølgelig. Det gjør jeg alltid. - Hvordan kom du forbi vaktene?
Warwicks menn samles før slaget.
Elisabet, George har holdt sitt ord.
Yorks sønner er...
Yorks sønner er forent igjen, men vi må møte den lancastriske armé.
Jeg kan ikke bli. Jeg måtte se deg, og min sønn.
Han er stor. Han har din hake.
Og dine brede føtter.
Jeg har vært borte for lenge. La ikke dette bli vårt eneste møte.
Jeg skal komme hjem og beskytte deg.
Jeg skal gjøre dette til et bedre land for deg.
Jeg elsker deg, lille prins.
Edvard.
Forbannede Warwick som tvang meg til å rømme som en pyse.
- Min sønn ble født i et fangehull. - Vi klarer oss fint.
Vær sint og hevnlysten, men føl aldri skam.
Du flyktet for livet ditt. Ingen klandrer deg for det.
Jeg har blitt overfalt og fanget, men jeg var aldri redd.
Jeg var ung og uten frykt. En konge.
Men at Warwick ønsker å ta livet av meg...
Nå har jeg en sønn og vet at livet fortsetter etter meg.
Hvis vi vinner, skal dette aldri skje igjen.
Når. Når du vinner.
Du kjenner Warwick, og du vet hans måter.
Han har lært meg alt jeg kan. Han gjorde meg til konge.
Jeg elsket ham.
Nå må jeg drepe ham.
Skal du dra ut i strid mot Yorks armé?
Hva med meg?
På hvilken side står jeg? Du tilhører Lancaster og George York.
Anne er min fiende og mor på hennes side. Jeg står alene.
Du klarer deg samme hva som skjer. Vinner jeg, trenger du ikke frykte.
Taper jeg, er du gift med George og hertuginnen av Clarence.
Men var på vakt til en tydelig seierherre fins.
Da minner du om din evige troskap-
-til det ikke lenger tjener deg.
- Hva gjør alle leietakerne her? - De settes i tjeneste.
- De skal slåss for sir Henry. - Herregud...
Herregud!
Margareta.
Velsigne deg. Velsigne deg, Henry!
- Margareta, jeg er redd for... - Nei.
Du tjener Gud og hans utstedte konge.
Jeg er redd for at jeg kjemper for York.
Kong Edvard kan vinne og gi oss fred.
- Jeg vet at dette skuffer deg. - Min fetter Edmund pratet jo med deg.
La ikke andre tigge for deg. Det kler deg ikke.
- Hvilken grunn har du til dette? - Kun under Edvard har vi hatt fred.
Nå har han en sønn og tronfølger.
- Sønnen hans? - Ditt hus fortjener ikke kronen.
Kongen er gal og hans kone en tyrann, og dere sønn er avskyelig.
- Trosser du en Guds utvalgte konge? - Jeg ser ikke Gud hos dem.
- Det jeg gjør, er for alles beste. - Ikke for meg og min sønn.
Skal jeg slites mellom mann og slekt?
Dette handler ikke om deg og dine ambisjoner.
Det er for landets sikkerhet og fremtid.
Gjør du dette, tilgir jeg deg aldri. Da er du død for meg.
Hører du det, Henry Stafford? Da er du død for meg.
Gud bevare deg, Margareta. Selv om du ikke sier det til meg.
Gå opp på dekk og få deg litt luft. Det stinker galle og redsel her.
Det går bra.
Jaså? Jeg har sett hoder på påler som ser bedre ut.
- Jeg lurer på om jeg overlever. - Ikke vær patetisk.
Vil man noe sterk nok, får man det.
Ja, Deres Nåde.
Du er svakere enn jeg trodde.
Jeg ser litt av Isabella, men dessverre lite av lord Warwick.
Jeg er ikke svak, og jeg er ikke som søsteren min.
Hvem er du, da? Jeg har ikke noe bilde av Anne.
Jeg lurer på hvilken type dronning du vil bli.
- Det har jeg ikke tenkt på. - Du er kongemakerens datter.
Det er best at du tenker på det.
Din mann møter fienden ved Barnet.
Warwick sies å ha tre ganger så mange menn.
- Har Margareta av Anjou gått i land? - Ingen vet, men hun har satt seil.
- Kanskje hun er på vei mot dem. - Edvard må falle tilbake til Tower.
Kongen forbereder seg på kamp. Edvard må beseire Warwick.
Men hvis elven stiger til Barnet, hvem vil merke at styrkene er der?
Andre kommandanter ville bedt dere om å bli og slåss til døden.
Mens de selv forberedte seg på å rømme.
Men la meg love dere dette: Jeg rir ikke fra dere!
Jeg blir og slåss ved deres side.
- Hvor mange skip har gått i land? - Alle bortsett fra ett.
Glem Warwick. Vi trenger en ny plan.
Jeg kommer rett fra London.
- Deres mann kongen... - Fengslet i Tower, jeg vet.
Hvor store tap led vi ved Barnet?
- Veldig. - Selvfølgelig.
Vi antar at Edvard vet at vi har gått i land og er etter oss.
Er far også på vei hit?
- Hva med lord Warwick? - Død.
Åpenbart. Ellers hadde han vært her.
På slagmarken, Deres Nåde. Han døde en edel død.
Nei. Det er ikke mulig. Han er kongemakeren.
Han skal få se min sønn på tronen.
Han var en stor mann.
Han drepte hesten sin for å vise at han ikke ville flykte.
Han slåss og falt ved deres side.
- Hans styrker må være reduserte. - De kan fortsatt smake seieren.
- Vi gjør oss klare til å dra. - Nei. Jeg rømmer ikke fra kamp.
Vil du møte Edvard av York her, med vårt antall?
Hva hadde du gjort?
Gått vestover.
Far sa alltid at i sør støtter de York, -
- men ikke i vest. Be om støtte hos dem.
Huset Lancaster ber ikke om noe. Ikke uttal deg igjen.
Bra. Du tenker som meg.
Tror Henry virkelig at han kommer til å dø?
- Han er alvorlig skadet. - Jeg drar dit. Forbered en vogn.
Du kan ikke reise til en slagmark. Sir Henry ville ikke tillatt det.
I hans fravær gjør dere som jeg sier.
Nei.
Det er et helvete og ingenting for en kvinne.
Hvis du ikke tar meg dit, drar jeg selv.
- Hvor er min vasall Jasper Tudor? - I Pembroke.
Send bud om at vi går mot Wales. I Gloucester er en bro over Severn.
Gloucester er i Yorks hender.
Tewkesbury, da. De har et vadested.
Kan De avse en vakt som tar meg til mor?
Vil du ikke se om ditt forslag lønner seg?
- Jeg må fortelle om far. - Hun vet.
Hun fikk høre det først av gutten som leverte dette.
Hun nektet å ta imot beskyttelse og gjemmer seg i Beaulieuklosteret.
- Jeg vil treffe moren min. - Hun har dratt vanære over seg.
Neville er en av landet fremste familier.
Ditt navn betyr ingenting nå. Du vil bli tatt som forræder.
Dra hvis det er det du vil. Vi trenger deg ikke lenger.
Jo, det gjør dere.
Deres sønn trenger en arving, ellers dør slekten deres ut.
Jeg bærer kanskje på Englands fremtidige konge.
Jeg blir med dere, fordi det fins håp om seier, slik far ønsket.
Vi trenger hverandre.
Margareta, hva gjør du her? Det er altfor farlig.
Jeg kom med sir Reginald og John.
Vi har legen din og en vogn du kan dra hjem i.
Du trengte ikke gjøre dette.
York vant, altså.
- Er spillet over? - Jeg trodde det.
Gutten som stelte sårene mine sa at Margareta går mot Wales.
Til Jasper?
Hvis Edvard får tak i Margareta og setter henne i Tower, er det over.
Hvis hun drar til Wales og allierer seg med Jasper, tar de Edvard.
Margareta, ikke gjør noe som undergraver innsatsen min.
Erkjenn tapet og blidgjør kong Edvard.
Jeg ber legen gi deg nye forbindinger.
Hvis Jasper taper, må han rømme landet med sønnen din.
Er det det du vil?
Gi opp, Margareta. Gjør som jeg sier for én gangs skyld.
Lov det.
Si det.
Jeg lover.
Jeg har forferdelige nyheter, kjære Jasper.
Min mann sloss på Yorks side ved Barnet.
Warwick er død, men det fins håp.
Dronning Margareta har gått i land og rir mot Wales.
Angrip. Grip denne muligheten, og jeg skal gi all støtte jeg kan.
Jeg gir aldri opp. Gud bevare deg.
Beskytt min Henrik med ditt liv.
Hans hodet burde hugges. Det er slik man straffer forrædere.
Det var vel å gå litt for langt, George.
Du forrådte oss når du trodde at Warwick skulle gjøre deg til konge.
Vil du at din hustru skal se sin far kuttes i biter?
Nei, selvfølgelig ikke.
Vi er her for å hedre en stor kriger.
Uten ham ville vi ikke vært noen ting.
Han var som en bror for oss.
Vi skal minne ham som helten han var og ikke som forræderen han ble.
- Vi er ikke villmenn. - Det var vi som drepte ham.
Vi har vunnet slaget, ikke krigen. Jeg tolererer ikke dette.
- George er lojal mot din mann. - I dag.
Vi må kanskje tilgi ham og overlate hevnen til Gud.
Aldri.
Tower of London
La oss være alene. Jeg må dra avsted igjen.
Håper du på å fange Margareta av Anjou?
Hun rir vestover for å alliere seg med Jasper Tudor.
Gjør det som må til for å få slutt på dette.
Hvis ett slag kan gi England fred er det verdt å kjempe.
Du kommer snart tilbake.
Du tror mer på meg enn jeg noensinne har gjort.
Jeg mener det var en selvsikker gutt jeg traff under en eik.
Anthony beskytter deg i Tower, men du må bli her.
Og hvem skal beskytte deg?
Hvis noe skulle skje, fins det en mann i Flandern som tar seg av deg.
Da må dere gjemme dere til den lille er eldre og kan ta over tronen.
Det har du sagt før, men da kom du tilbake.
Du kommer til å dø i sengen min.
Slik er det å være krigerdronning. Man må slåss for det man har.
Husk smerten. Hvis vi vinner, trenger dere aldri marsjere igjen.
- Blir du aldri lei av dette livet? - Aldri. Det er dette jeg lever for.
- Selv om du er hatet? - Jeg har aldri vært likt.
Jeg er dobbelt forbannet i menns øyne.
Jeg regjerte da min mann ikke kunne og forsvarte min eneste sønn.
Hvordan våget jeg? Menn...
- Hvorfor dobbelt forbannet? - Fordi jeg er fransk, så klart.
Tewkesbury.
Når vi har gått over elven, er vi halvveis til seieren.
Vi går sammen med Jasper Tudors styrker og jakter ned Edvard!
Gud gi oss seier!
Deres Nåde, vannet er for høyt etter regnet.
På denne siden av grensen, er vi døde. Edvard nærmer seg.
Det var din idé.
Vi må slå leir og gå over i morgen tidlig.
Dere må søkte tilflukt i klosteret.
Slå leir her og innta deres posisjoner.
- Forbered dine menn på strid. - Nå?
Edvard av York er rask som djevelen. Han forbereder seg i mørket.
Dere må utnytte hvert forsprang. Vær beredt.
Vær beredt for å slåss om livet.
Beskytt ham.
- Mor! - Vær tapre.
- Er det et angrep? - De kommer på Themsen.
- Hvem? - Lancestersoldater.
- De prøver å redde kong Henrik. - De har krigsfartøy, så søk vern.
Hvilken vei til kapellet deres, søster.
Tenn et lys for de levende også.
Din skjebne hviler hos mannen din, ikke hos din døde far.
Jeg skal be for begge.
Og for meg. Edvard er min eneste sønn.
Be for at Gud beskytter ham for alles skyld.
- Har barnet det bra? - Ja, nå når det er over. Og du?
Jeg er trøtt. Det ringer i ørene, men vi har stått imot dem.
De har fortøyd skipene sine. I gryningen beleirer de oss.
- Klarer vi å stå imot dem? - Lærlingene strømmer til.
Skal vi bare vente på at fienden stormer oss?
Slå tilbake og forhindre dem fra å nærme seg familien min.
Vi angriper når de minst aner det. De fleste menn dør helst i søvne.
Slik snakker en ekte yorkist. Vi angriper før det blir lyst.
Drikk dette.
Hertugen av Somerset ba meg si ifra hvis jeg trodde slaget var tapt.
Han flyktet til en kirke, men Edvard slepte ham ut.
- Og sønnen min, prinsen av Wales? - Jeg må hente hestene deres.
Ta en kappe og brød og kom til stallen.
- Skal vi ikke vente på prins Edvard? - Vær klar til å dra.
Det er ikke første gang jeg flykter fra slagmarken.
Nei. Jeg er lei av å flykte og gjøre som du sier.
Se på meg. De kommer når som helst.
Menn med blod på hendene sine bryr seg ikke om tittel og alder.
Vi må dra, og det nå.
Ri hardt når jeg åpner. Ikke se på slaget og ikke bakover.
Nei! Ikke rør meg!
Slipp meg. Ikke rør meg.
Jeg er Anne Neville, kongemakerens datter.
Lady Anne.
Prinsesse. Prinsesse Anne.
Enkeprinsesse.
Er mannen min død?
Er du skadet? Du er utenfor fare nå.
Jeg må fortelle det til hans mor.
Kongen har pålagt meg å ta deg til ham.
Hans Nåde, prinsen av Wales?
Død.
I strid. Deres kommandør er tatt. Jeg skal ta Dem til London.
Jeg nekter. Jeg må ikke dra noe sted.
Jeg er dronningen. Forlat oss, så vi kan sørge.
Forlat oss.
Sett deg på hesten, ellers blir du bundet og kastet vekk.
Vær glad for at kongen vil vise deg frem.
Du er djerv og en dyktig soldat.
Men du er ingen så lenge broren din lever.
Hjelp meg herfra, så utser jeg deg til arving.
Jeg gjør deg til konge av England.
Du kan til og med få henne.
Nei. Du kan ikke gi meg bort.
Gutten min...
Jasper vil dra i eksil med Henrik, slik som du sa.
Jeg håpet at det ikke skulle skje.
- Og Jasper? - Han er i sikkerhet.
Han kom ikke frem til dronningen. Han bekymrer seg for sønnen min.
Nå når Edvard har makten, hvorfor skulle han ikke drepe sine fiender?
Han og heksen fortjener å brenne for det de har gjort mot min familie.
La meg dra og møte dem i Tenby.
- Nei, det kan jeg ikke. - Jeg må ta farvel med sønnen min.
Jeg kjenner til risikoen, men jeg vet ikke når jeg får treffe Henrik igjen.
Takk.
Du er et godt menneske.
Sønnen min er det mest verdifulle jeg har.
Du er den eneste jeg stoler på til å ta vare på ham.
Vi kjempet for å nå Margaretas armé.
Jeg tapte gode menn da vi prøvde å gå over.
- Det var et blodbad. - Du forsøkte. Gud vet det.
Snakk ikke om Gud. Han var ikke i Tewkesbury den dagen.
Tilgi meg.
Igjen flykter vi for livet uten å vite når vi kommer tilbake.
Du er i sikkerhet, min sønn også, og vi er nærmere Guds vilje.
Etter prins Edvards død er vi nærmere tronen.
Ja.
Jeg håper ved Gud at du har rett.
Ta vare på onkelen din. Du har ham og han ingen.
- Det skal jeg. - Gud velsigne og bevare deg.
Vi har tapt, men det er midlertidig.
Gi aldri opp.
Det gjør ikke jeg.
Ha ikke medlidenhet for den onde dronningen.
Du husker hva vi kalte henne.
- Hva vil skje? - Hun må sitte i Tower som sin mann.
Er det min skjebne også?
- Jeg håper ikke det. - Er jeg ikke en forræder?
- Jeg giftet meg med fienden. - Du gjorde vel som du ble fortalt.
Anne.
Da vi gikk i land, kunne jeg ha dratt til mor, men det gjorde jeg ikke.
Jeg fulgte den onde dronningen.
Du valgte å fortsette å kjempe. Du er din fars datter.
Elsker du meg, Anne?
Hva?
Elsker du meg og kongen?
La oss håpe at det er nok for Edvard.
Du kan dra til søsteren din når hoffet drar tilbake til London.
Jeg vil gjerne se Isabella.
Pappa!
Jeg har sendt etter presten.
- Henry? - Det gleder meg at du er hjemme.
Er sønnen din Henrik i sikkerhet?
Søk om å få hente ham hjem igjen senere.
Når de hører om meg, kan de ikke nekte.
Jeg vet at du ikke ville gifte deg og at jeg har skuffet deg.
I utakt med tiden, antar jeg.
Ikke forsøk å bli Margareta Regina.
Bare vær Margareta eller søster Margareta.
Gjør det som gjør deg lykkelig.
Kanskje du blir bedre.
Gud bevare deg og sønnen din. Jeg ønsker at vi hadde fått vår egen.
Men jeg er ikke mindre glad i ham. Det er en fin gutt.
Slutt fred med huset York og hent ham hjem.
For freden, Margareta.
Jenter.
- Edvard. - Jeg skal ut og få litt luft.
Jeg er snart tilbake.
Tekst: Elin Wikstrøm www.broadcasttext.com